До проблеми психологічної детермінації самоефективності працівників освітніх організацій у теоретико-методологічній парадигмі - Мушегов, О.М. (Збірник наукових праць "Проблеми сучасної психології", 2016)
У статті здійснено аналіз концептуального поля теорети- ко-методологічних засад дослідження проблеми психологічних детер- мінант самоефективності освітніх працівників. Висвітлено концепцію онтогенезу людської психіки, розроблену фундатором сучасної вітчиз- няної психології Г.С. Костюком, як ключової для розуміння сутності детермінації самоефективності. Розкрито розуміння Г.С. Костюком проблеми детермінації та рушійних сил розвитку особистості з ідеєю її «саморуху». Констатовано, що для становлення самоефективності важ- ливою є ідея саморозвитку у генезі здійснення особистості у контексті генетико-моделюючого методу С.Д. Максименка. Зазначено, що осно- воположним для теоретико-експериментальних розвідок в організацій- ній психології є концептуальний підхід до детермінації освітнього про- стору Л.М. Карамушки, за яким виокремлення детермінант розвитку організаційної культури освітніх організацій відбувається не лише у рівневій парадигмі – детермінанти мезо- та мікрорівня, а й у парадиг- мі «зовнішні-внутрішні». Здійснено аналіз концептуального підходу до проблеми самоефективності керівників освітніх організацій О.І. Бон- дарчук, за яким розкрито тенденції актуалгенези самоефективності як «внутрішньої» психологічної детермінанти розвитку організаційної культури освітніх організацій. За результатами аналізу концептуаль- ного поля теоретико-експериментального дослідження детермінації са- моефективності, ґрунтуючись на ідеї особистості як «системи систем» (Г.С. Костюк), запропоновано розгляд самоефективності як системної особистісної якості, продуктивність якої обумовлюється констеляцією детермінант як у рівневій парадигмі – мезо- і мікрорівня, так і у пара- дигмі «зовнішні-внутрішні».