Теоретико-методологічні засади дослідження когнітивних стилів - Портяна, О.В. (Збірник наукових праць "Проблеми сучасної психології", 2019)
У статті розглядаються проблеми формування та розвитку когнітивних стилів особистості в наукових роботах західних і вітчизняних учених. З’ясовано, що термін «когнітивний стиль» з’явився в американській психології у межах досліджень, зосереджених на індивідуальних відмінностях у сприйнятті, аналізі, категоризації і відтворенні інформації. Результати досліджень когнітивного стилю лягли в основу створення когнітивних теорій особистості. У них, на противагу персонологічним напрямкам, стверджується, що детермінанти особистісних рис і своєрідність індивідуальної поведінки слід шукати в особливостях сприймання, структурування, кодування, категоризації, інтерпретації, прогнозування і розуміння людиною дійсності. Проведений у статті аналіз існуючих зарубіжних досліджень показав, що сьогодні в психології описано біля двох десятків різноманітних структурних компонентів цілісного когнітивного стилю індивідуальності, найбільш дослідженими є полезалежність/поленезалежність, вузький/широкий діапазон еквівалентності, вузькість/широта категоризації, ригідний/гнучкий пізнавальний контроль, вузькість/широта сканування, імпульсивність/рефлективність, когнітивна простота/ складність та ін. Представлено основні психологічні характеристики параметрів когнітивного стилю, які виділяє переважна більшість науковців у своїх дослідженнях, подано зміст цих когнітивних стилів і методики їх діагностики. Зроблено висновок, що сучасна психологія під когнітивними стилями розуміє наступне: індивідуально-своєрідні способи переробки індивідом інформації про своє оточення; стійкі способи організації пізнавальних процесів, які виявляються в індивідуальній специфіці, ментальній ієрархії, що впливає на всі рівні, включаючи особистісні властивості, інтегральну характеристику індивідуальності, пов’язану з типом реагування або вибором способів дій, стратегій поведінки особистості або особливостей контролю нею своїх пізнавальних процесів, що охоплює ряд індивідуальних особливостей пізнавальної діяльності особистості в ході її розвитку і виявляються емпіричним шляхом.