Ресурсна насиченість особистості - Штепа, Олена (Збірник наукових праць "Проблеми сучасної психології", 2020)
Мета дослідження визначена як емпіричне обґрунтування показників ресурсної насиченості особистості. Методи: застосовано психологічне опитування з використанням таких методик, як Опитувальник персональної ресурсності, Опитувальник психологічної ресурсності, Тест-опитувальник діагностики показників екзистенціальних ресурсів, Опитувальник чеснот і сил характеру, Опитувальник стратегій подолання кризового стану, Опитувальник психологічного благополуччя, Шкала когерентності, Методика визначення інтолерантності до невизначеності. Застосовано такі методи математико-статистичного аналізу, як багатофакторний аналіз, однофакторний дисперсійний аналіз, кластерний аналіз, класифікаційний аналіз, кореляційний аналіз. Дослідження реалізовано за моделлю Байєра, що передбачає перетворення проблеми у такий вигляд, у якому вона матиме розв’язання. Результати дослідження: за даними багатофакторного аналізу (факторна вага > 0,70), що кумулятивно пояснив 57,1% дисперсії у досліджуваній групі, встановлено, що фактор 1 (44,3%) містить такі компоненти ресурсної насиченості, як ресурси психологічного виживання, психологічна ресурсність, психологічне благополуччя, когерентність, екзистенційні ресурси, сили характеру. Вмістом другого фактора (13%) є показники персональної ресурсності й (ін)толерантності до невизначеності. В осіб із високим рівнем ресурсної насиченості системна рефлексія ресурсів переважає над квазірефлексією й інтроспективною рефлексією. Зміни рівня ресурсної насиченості найбільше зумовлені (ін)толерантністю до невизначеності (ранг 100). Найтіснішими є інтеркореляції психологічної ресурсності й інших компонент ресурсної насиченості. Інтолерантність до невизначеності найбільше наближена до психологічної ресурсності, компоненти якої є інтерпретаційними кодами значущості події для людини. Психологічні ресурси виживання містяться в одному кластері з когерентністю. Здатність людини свідомо застосовувати наявні власні ресурси зумовлена рівнем її системної рефлексії, що інкорпорується у ресурсну насиченість через психологічну ресурсність. Зроблено висновок, що важливо не те, скільки у людини психологічних ресурсів, а те, чи вона знає про них і чи може їх застосовувати відповідно до життєвої ситуації. Ресурсну насиченість охарактеризовано як рефлексивно зумовлену здатність особи до самоперетворення. Мірою ресурсності особистості є її знання власних ресурсів.