Соціально-психологічні чинники становлення громадянської ідентичності особистості - Петровська, Інга (Збірник наукових праць "Проблеми сучасної психології", 2020)
Метою статті є емпіричне обґрунтування соціально-психологічних чинників становлення громадянської ідентичності особистості. Методи дослідження: анкетування, опитувальники на визначення рівня і типу громадянської ідентичності особистості, ціннісних орієнтацій особистості, рівня соціальної фрустрованості, соціальної активності. Застосовано такі методи математико-статистичного аналізу, як однофакторний дисперсійний аналіз, багатофакторний аналіз, дискримінантний аналіз, регресійний аналіз. У емпіричному дослідженні взяло участь 350 громадян України віком 30–50 років, із них 119 чоловіків (34%), 231 жінка (66%). Результати дослідження. Виявлено, що основними соціально-психологічними чинниками громадянської ідентичності на різних етапах її становлення є: базисні міжособові потреби (включеність, афект, довірчість у стосунках), базисні переконання (прихильність світу, справедливість світу, цінність власного «Я»), колективістські цінності батьківської сім’ї, громадянські настановлення / взірці поведінки референтних осіб, соціоцентричні ціннісні орієнтації, соціальна інтегрованість, суб’єктність особистості, просоціальна спрямованість і задоволеність потреб фізичного та соціального існування у державі. Висновок. На становлення громадянської ідентичності особистості значний вплив здійснюють: суб’єктивне переживання громадянином можливості задовольнити свої життєво важливі потреби у державі, захистити свої інтереси, права і свободи від різноманітних протиправних зазіхань і будь-яких загроз, а також уявлення про забезпечення державою умов для самореалізації та підтримання ефективної життєдіяльності; готовність особи до кооперації, об’єднання з іншими співвітчизниками з метою покращення благоустрою держави і громадян, бажання допомагати і підтримувати інших; здатність до активності, ініціативності, відповідальності, до усвідомленого та діяльного ставлення до світу і себе в ньому; ціннісні орієнтації особи, які спрямовують до реалізації просоціальних стратегій у взаємодії зі світом; соціальна інтегрованість, що сприяє формуванню почуття «Ми», почуття єдності та солідарності зі співгромадянами; цінності батьківської сім’ї, що базуються на міцних соціальних зв’язках і спільному виконанні суспільних обов’язків і зумовлюють розвиток соціальної згуртованості; громадянські настановлення / взірці поведінки референтних осіб, від яких значною мірою залежить утвердження того чи іншого рівня поваги до держави, державної мови та державних символів, формування засадничих елементів (позитивних чи негативних) усвідомлення та прийняття / неприйняття держав ницьких і суспільних цінностей, здатності до громадянських ініціатив чи обрання пасивно-байдужої громадянської позиції; базисні міжособові потреби, характер задоволення яких у дитинстві впливає на формування того чи іншого типу громадянина; базисні переконання, що виступають основою при виконанні актів ціннісного вибору, впливають на формування громадянських переконань, на оцінку своєї «соціальної цінності», значущості себе як члена суспільства.