Психологія особистісної саморегуляції при мен- тальних порушеннях розвитку - Макарчук, Н.О. (Збірник наукових праць "Проблеми сучасної психології", 2017)
Представлено концепцію психології особистісної саморегуляції з ментальними порушеннями розвитку (на прикладі незворотних порушень розумового та/або психічного роз- витку). Встановлено, що особистісна саморегуляція формується під впливом визначених загальних закономірностей психічного розвитку та під впливом патопсихологічних параметрів психічного дизонтоге- незу: функціональна локалізація порушення, часові межі, взаємодія між первинним і вторинним дефектом, порушення міжфункціональних взаємодій у процесі аномального системогенезу. Визначено теоретико- методологічні засади особистісної саморегуляції у підлітковому віці: співвідношення закономірностей психічного розвитку та параметрів психічного дизонтогенезу; варіативність становлення особистості з по- рушенням розумового розвитку, операціональність, комплементарність діяльності психіки та свідомості. Доведено, що механізми особистісної саморегуляції підкорюються низці системних закономірностей розвитку людини у філогенетично- му, онтогенетичному та антропогенетичному вимірах, що обумовлюють зміст і характер психічної діяльності, свідомості та самосвідомості, ор- ганізації функціонування соціальних систем. Методологічними прин- ципами психологічних механізмів особистісної саморегуляції є: прин- цип об’єктивності, принцип відображення, принцип взаємозв’язку та системності, принцип діяльності.