Взаємозв’язок індивідуально-психологічних факторів представників соціономічних професій та виникнення синдрому емоційного вигорання - Onufriieva, L.A. (Збірник наукових праць "Проблеми сучасної психології", 2016)
Констатовано стійкий інтерес дослідників до явищ професійного стресу і синдрому емоційного вигорання. Стрес визначено як напружений стан організму, тобто неспецифічна відповідь організму на висунуту до нього вимогу (стресову ситуацію). Симптоми синдрому емоційного вигорання розділено на три такі групи: психофізичні, соці- ально-психологічні і поведінкові. Зазначено, що у своїй динаміці син- дром емоційного вигорання проходить фази напруження, резистенції та виснаження. Показано, що генеза синдрому емоційного вигорання має індивідуальний характер та визначається відмінностями в емоційно- мотиваційній сфері, а також умовами, в яких відбувається професійна діяльність людини. У результаті дослідження чинників, що породжу- ють синдром емоційного вигорання виділено причини: індивідуальні й організаційні. Встановлено, що особистісні особливості працівників соціономічних професій визначають різну міру вияву синдрому емоцій- ного вигорання, саме вони виступають його базовими передумовами виникнення. Зазначено, що вищі показники міри вияву вигорання діа- гностуються в осіб, які демонструють схильність до тривожності, сенси- тивності та інтровертованості, найменші показники притаманні особам, схильним до спонтанності та ригідності. Показано, що групу ризику ста- новлять, в основному, молоді фахівці незалежно від статі. Встановлено, що причиною поширеності синдрому емоційного вигорання фахівців со- ціономічних професій з невеликим стажем роботи є насамперед недостат- ній рівень професіоналізму, тому що у більш зрілому віці вже віднайдено шляхи адаптації до професії, визначено професійні цілі, інтереси, виро- блено адекватні механізми професійного самозбереження.