Комплексне дослідження психомоторних здібностей особистості - Жиляк, Н.В.; Гоцуляк, Н.Є. (Збірник наукових праць "Проблеми сучасної психології", 2019)
У статті розглядається проблема комплексного визначення психомоторних здібностей людини. Запропоновано систематизувати психомоторні здібності суб’єкта відповідно до рівнів побудови рухів, виділених М.О. Бернштейном. Апробовано систему тестів, що репрезентує психомоторні можливості студентів на різних рівнях побудови рухів: координаційні можливості психомоторики студентів щодо виконання смислових завдань дій, для яких провідним є рівень палеокінетичних регуляцій А; виконання смислових завдань дій, для яких провідним є рівень співдружніх рухів і стандартних штампів В; виконання смислових завдань дій, для яких провідним є рівень просторового поля С; виконання смислових завдань, для яких провідним є рівень предметних дій і смислових ланцюгів D; координаційні можливості студентів щодо виконання смислових завдань, для яких провідним є найвищий кортикальний рівень Е. Показано, що для вивчення закономірностей об’єктивації смислових завдань у рухах суб’єкта психомоторної активності доцільно застосовувати діяльнісний підхід. Запропоновано досліджувати багатомірність смислових завдань моторних дій із залученням системи понять, які розкривають різні аспекти образного відображення: образ-мета, концептуальна модель, оперативний образ. Доведено, що психомоторні здібності людини доцільно вивчати комплексно, на всіх рівнях побудови рухів. Встановлено, що програмування та керування психомоторними діями здійснюється ієрархією ланок центральної нервової системи відповідно до смислових завдань дій і наявної аферентації, а в ієрархії взаємодії рівнів центральної нервової системи, що забезпечують рівні побудови рухів, діє принцип динамічної субординації. Зроблено висновок, що в одного і того ж досліджуваного рівень розвитку умінь регуляції моторних дій на різних рівнях побудови різний.